főszerepben:
EGY EMBER ÉS KUTYÁJA
zene:
rendezte:
Emelést, emelést...
- Nyugdíj-emelést követelünk! - Hogy éljünk meg ennyiből?
Erre!
Amelia, gyere onnan!
Hát te, kisöreg, mit csinálsz itt?
Elvesztél?
Takarodj!
Azt mondtam, tűnés, húzz el innen! Húzz el!
Hé! Richard!
Gyere innen!
Hé!
Kié ez a kutya? Hahó!
A tied, kislány?
Jól van, uram?
lgen, semmi baj.
- Akarja, hogy kórházba vigyük? - Vérzik a feje. - Nem, köszönöm.
Biztos benne?
Jól elbántak önnel!
Ezt el kell látni.
Mi történt, Monsignor Charles?
Tiszta vér a feje.
Csak nem elesett?
A tüntetés...
A maga korában tüntetni?
Hát mire jó az?
Hogy elverjenek.
A zsaruk már öregeket is vernek?
Nem ők.
A huligánok.
Őt is magával vitte?
Te meg nem véded meg a gazdidat?
Várjon meg, öt perc és ott vagyok.
Rendben?
Megjöttünk! Gyerünk srácok, befelé.
Hé, menjetek be!
Jól van, srácok, mindenki a hallba, aztán megbeszélés!
Még senki se menjen el, várjatok meg bent!
Mozgás!
Mindenki leszállt, gyerekek? Na végre, akkor mindenki befelé!
- Jó estét, Monsignor Charles! - Jó estét!
- Hát ez a kutya? - Ez az albérlője kutyája.
Szóval? Átgondoltad?
Nem akarom a gyerekedet.
- Minden vedég itt van. - És Charles?
A szobájában.
A tüntetésen volt.
- Milyen tüntetésen? - Az öregekén.
Leila!
A hülye gazdád!
A vén barom...
Leila vagyok.
Ereszd el! Add ide, csupa vér! Gusztustalan!
Ereszd! Add ide!
Charles, bemehetek?
Maradjon így!
Majd ezzel.
Jobb, mint egy rongy.
Te jó ég!
Melyik az?
Micsoda?
Az apa.
Ő az, igaz?
A sztárfocista.
Laurence...
Ő is lehet.
Melyiket szereted?
Azt, aki vállalja.
Hallani sem akarnak róla.
Egyik sem?
Akarom ezt a babát.
Most mennem kell.
Felszolgálom a vacsorát.
Charles!
Örülnék, ha hangtompítót raknál a kutyádra!
Éppjátszom!
Nehezen viseli a melléütéseket.
Elbántak veled?
Eltörted François óráját.
Gyere a szobámba!
Egyedül.
Hát, ez piros lap, kis haver!
- Baj van? - Elintézek valamit.
Csak egy perc, és jövök.
Addig eszegessetek.
Hátha addig Robert is ideér.
Tudsz zongorázni?
Nem, kicsit sem.
Mielőtt meghalt François, a szavamat vette, hogy törődöm veled.
Törődtem is veled, nem?
Többnyire igen.
Szerettelek, Charles.
Sok éve magadba fordultál.
Nem hiszel semmiben.
Senkit nem engedsz közel magadhoz.
Sosem tudtad elfelejteni Catherine-t.
A feleséged meghalt.
Te is meghaltál.
Újra férjhez megyek.
Nem bírok már egyedül élni.
Erre már nincs időm.
Robert pedig... elkötelezte magát.
El kell menned innen, Charles.
Menj el, és törődj bele!
Robert... engem vesz el.
Nem a múltamat.
Nem rakhatom rá ezt a terhet.
Ez a teher én vagyok?
Te vagy, a kutyád,
a pillantásaid, a mosolyod,
a megjegyzéseid,
a pofák, amiket folyton vágsz.
Egyszer s mindenkorra vége.
Ha esik, szerinted az is...
Az is az én hibám?
Engedj élni!
ltt a vége. Most elmész.
Engem várnak.
Ki? Mozart?
Hülyét csinálok magamból.
Jeanne!
Tudom, tartozom neked, most megadom.
Charles...
Megsétáltatja a kutyáját?
Állítsd le magad, jó?
Na, mi lesz?
Mondd, most mi lesz velünk?
Mi a gond?
Az úr eladná a könyveit. Én viszont szeretnék végre hazamenni.
Értékes könyveknek tűnnek, szeretné bizományba helyezni?
És mit csináljunk velük? Én nem vállalom a felelősséget.
- Ezt nem tudom átvenni! - Jól van, bízd csak rám!
Majd én foglalkozom az úrral.
Megnézhetem?
- Tessék! - Köszönöm.
Nocsak, egy első kiadás.
Valóban gyönyörű.
Charles-nak apja emlékére, kinek bátorsága és tisztessége...
...mindig támaszunk volt...
Charles De Gaulle?
Így van.
Nos, ha ez valódi...
Ki tudja?
- Igazolni nem lehet. - Én igazolom.
És valóban megválna a könyvektől?
Mint mondtam, eladó.
Csekket kiállíthatok?
Tollat, Jean-Luc!
- Köszönöm. - Van De Gaulle kéziratunk.
- Csak azért mondom, hogy összehasonlíthatjuk. - Nagyon kérlek!
Ez az összeg megfelel?
Rendben van.
Milyen névre írhatom?
Jeanne Gautier.
Gautier... Rendben van.
Parancsoljon!
Köszönöm.
Azt hittem, a szobájában van.
Mikor ment el?
Ez meg mi?
Az adósságom.
Maga aztán nem gatyázik.
Feküdjön le!
Mi a baj, Leila?
A csekk, asszonyom.
- Tegye a zongorára! - Ahogy kívánja.
Moby Dick...
...félelmet keltett az angol hajósokban.
A matrózok megfeszítették a vitorlát...
Te vagy? Szia, Robert!
Végszóra.
Így sikerült.
Felmegyek.
Leila!
Semmi baj, doktor úr!
Hogyne volna baj!
Vigye a kutyát, és lámpát!
Nincs semmi baj!
Gyere innen!
- Hagyd békén! - Mi történt, rosszul lett?
Semmi vész, doktor úr, jól vagyok.
Azt én mondom meg, hogy van.
Ahogy a fejét elnézem, jó nagyot kapott.
- Hogy szerezte? - Az öregek tüntetésén.
Még a tévében is bemondták.
A csőcselék... rájuk rontott.
- Mit keresett maga ott? - Rinyáltam.
Magának köszönheti, holnap reggel kivizsgálás.
Na, azt már nem! Nem megyek, állom a pofonokat.
Keljen fel, amilyen gyorsan tud!
- Ki az ágyból! - Most rögtön?
Ajjaj!
Szédül, mi?
Mintha magára omlana a fal?
lgen.
Hányingere van?
Akad, igen.
Ma este még nyugton hagyom, de amint lehet, kórházba küldöm.
Kerítek egy szobát.
Az épp kapóra jön. A kórházban fűtenek?
Halló, Pierre? lgen, én vagyok az, Robert.
Milyen helyet?
Hát, az kiment a fejemből.
Dehogynem, meglesz. lgen, ígérem.
Figyelj csak, fel kéne venned valakit, holnap reggel.
Nyolckor?.
Rendben.
Egy idős ember. lgen.
Elintéztem.
Csak semmi butaság!
Maradjon ágyban.
Holnap reggel pedig irány a kórház!
De... az esküvőre azért ugye kiengednek?
Azt semmi pénzért sem hagynám ki.
Leila! Ezt váltsa ki a patikában.
Rendben.
Tessék!
Legyen észnél, ne császkáljon!
Megszédülhet bármikor...
Az utcán, a lépcsőn.
- Megyek. - Robert, mi történt? Rád várunk.
Na, jól van... Majd meglátogatom.
Ha fel akar hívni, csak bátran! Leila tudja a számom.
Te meg miért nem tudod tartani a szádat?
A vendégek ugyan várnak, de hallgatlak.
Mi történt Charles-lal?
A védenced pár napra kórházba vonul.
Már nem a védencem.
Kiraktam az öreget.
Muszáj most rágyújtanod?
Ha kettőnk miatt dobtad ki, azzal még várhatsz.
Szinte lángol.
Próbáljon aludni!
- Mi történt? - Sajnálom.
Maradjatok, ahol vagytok.
Várjatok! Azt hiszem, áramszünet van.
- Boldog szülinapot, Jeanne! - isten éltessen! - Éljen az ünnepelt!
Nem hiszem el!
Köszönöm, nagyon köszönöm.
Szeretted Charles-t?
Te is tudod.
Hívj fel a kórházban!
Nyomott egy hajnal.
Asszonyom viszi be.
Jó dolga lesz ott.
Jó reggelt!
Na gyere!
Gyere, te rosszaság!
Megyünk pisilni!
Na, gyere már!
Gyere ide!
Charles kész van?
Már majdnem.
Amíg ő kórházban van, hívja ki a mestereket!
Máris felvonulhatnak.
Két hét múlva legyen kész a munka.
- Rendben? - lgen, asszonyom.
A kutyával mi lesz?
Baj van?
Várja a gazdáját.
lndulás!
Gyere! Mozogj!
Madame Gautier!
Mehetünk?
Te kis buta!
Na gyere, te...
Ne aggódj!
Charles szívós fajta.
Előkészítem a zuhanyt.
És... a neje, leesne a gyűrű a kezéről?
Tudod, hogy egyedül nem tud kimászni ebből.
- Nem iszol? - Nem vagyok szomjas.
Nem iszom.
Nem kérek.
Odette-ről nincs semmi hír?.
A húgom egy barom.
- Papa, ne kezdd ezt már megint! - Nem veszekedni jöttünk.
Milyen igazad van! Nem csak barom, szemét is.
Nincs szükséged valamire?
Hogy békén hagyjanak!
Na, kösz szépen, Albert!
- Nagyon jólesett! - Jaj, menj már! Nem rátok gondoltam.
Hanem kire?
A bűntudatomra.
A ''ha ezt tudtam volnákra''.
Akkor most elmegyünk.
Jó, hogy itt voltatok.
Jól elbeszélgettünk.
A szerető család...
Puszi.
Szia, papa!
Holnapjövök.
Jól van, gyere csak.
Mit szól?
Hát nem gyönyörű család?
Egy szart!
Jó napot, Charles!
Meséljen! Hogy érzi magát?
Éjjel forgolódott, a nyugtató nem hatott,
- és tegnap egy falatot sem evett. - Ez meg mi?
Direkt meghagytam, hogy mentesítsék az ilyen formaságok alól.
- Vigye ezt innen! - lgen, doktor úr!
Egy hétig még bent marad.
Kivizsgáltatom.
Baummal megbeszéltem.
Biztos akarok lenni benne, hogy nincs baj.
Köszönöm.
Hé! Ez horkol.
Te jó ég! De hogy horkol! Valami borzalom.
Tényleg... kibírhatatlan.
A légierőnél voltam.
A 107-es támaszponton szolgáltam, Dugny-ben.
A bourget-i 2. hadosztályban.
De szép volt...
Képzelje, Andraud alhadnagy...
...a mimizani reptérre vezényelt bennünket.
Negyven gép várt ránk, és indultunk volna Londonba.
Csakhogy a mocskos kollaboránsok leszerelték a propellereket.
Persze nem tudtunk elmenni.
Most meg bezzeg... propeller is van, szárnyakat kaptam,
most már... elszállhatok.
Befognád már?.
Nézd! Kell, mi? Nézd? Akarod?
Hé!
Elengedlek, de semmi hülyeség!
Na, fuss!
Mit művel?
Az agyamra megy a kutya.
Megint meg fog szökni.
Tán csukjuk be az ajtót!
Hát csukja be!
Mikorra végeznek?
lgyekszünk, hölgyem.
Ez meg micsoda?
A szekrényen volt.
A mosdón meg volt egy óra.
Nem én törtem el.
Tudom.
Tegyen mindent félre egy sarokba!
Charles!
Nem mint orvos, hanem mint férfi mondom.
Ha elment bohóckodni az öregek tüntetésére,
az aztjelenti, hogy még küzdeni akar.
Ne adja fel nekem!
Dehogy!
Hülyeség megkérdeznem, hogy hisz-e még bármiben?
Hiszek a csillagokban.
Tengerész vagyok.
Ezt hoztam önnek.
Apám botja volt.
Mikor kiengedik, hasznát fogja venni.
Köszönöm, doktor úr.
Nagyon köszönöm a hívását,
kérem, hagyjon üzenetet! Amennyiben szükséges, visszahívom.
- Mit keres ön itt? - Már nem horkol.
Én vagyok az, Charles.
Jeanne, nagyon szeretném tudni, hogy mi van a kutyámmal!
Ennyi.
Ne szaladj! Várj meg!
Vegyen!
Nagyon finom.
Nem kóstolja meg?
Kóvályogtam a folyosón.
Nem tudtam, melyik osztályra rakták.
Nincs szobatársa?
Volt, de elment az éjjel.
Már botja is van?
Még mindig szédül?
Odakint van.
Ki?
A kutyája.
A kertben van Jalillal.
Be is hoztam volna, de tilos.
Megnézzük?
Várjon, segítek!
Adja a kezét!
Szereti a kutyámat?
lmádja.
Gondoskodna róla?
Minek?
Hogy ha én már nem leszek.
Nem tudom, hogy képes-e bármiről gondoskodni.
Főleg egy gyerekről nem.
Két napja elkezdték a felújítást.
Az asszonyom hívatta a mestereket.
Többé nemjöhet vissza.
A holmijai megvannak.
Elviheti.
A babám.
Kicsikém...
lgen?
Maga ki?
Én vagyok a bérlő.
lszik egyet?
Menjünk fel!
Nemjön?
Félretettem a holmiit.
Bedobozoltam.
Basszus!
A kiscsaj vihette át a szobájába.
És ő hol van?
Ő... elment valahova.
Régen ment el?
Gőzöm sincs.
Már vagy... egy órája.
A kutyámat is levitte?
A kutya...
lgen. Az az én kutyám. Hol van?
Nem bírta, hogy megkötöttem.
Folyton ki-be járkált, és végül...
Zárva tartottam az ajtót, de nincs tíz kezem.
Vagy kétszer még elkaptam, de... másnap lelépett.
Nemjött vissza.
Lehet, hogy nem voltam elég óvatos, nem figyeltem oda.
Sajnálom.
Az én hibám, tudom.
Kiskutyám...
Hé! Hé!
A francba!
Mit kell már üvölteni?
Hé, a bőrönd!
A cuccaival mi legyen?
Neked adom mindet.
Tartsd csak meg!
Ne vicceljen! Fent van a doboz, benne az órája, meg minden.
Ne mozdulj, várj meg itt!
Az apád?
Nem, ő Monsignor Charles, a bérlő.
Hol a kutyám?
Elveszett.
Az én kutyám!
A kutyatelepre?
De melyikre, uram?
Na jó, várjon!
Máris kikeresem.
Elnézést...
Ha jól sejtem, elvesztette a kutyáját.
- lgen. - 200 Euró, basszus...
Várjon egy kicsit!
lndulhatnánk végre?
Így vagyunk, apa és fia, folyton veszekszünk.
Nézze el nekünk!
Meg is van. Kutyatelep az Avenue du Générale De Gaulle-on,
- Genevilliers-ben. - lnduljunk!
Hamarosan riportot hallhatnak egy párizsi családról,
és megrendítő életkörülményeikről a külvárosban.
Mert én nem gürizek?
De két kiló, a francba!
- Mennyivel tartozom? - Parancsoljon!
Nyissa ki, legyen szíves!
- Semmivel, a vendégem volt! - Köszönöm.
Nekem is... nekem is volt kutyám, tudom, mi az.
Nézze csak! Még mindig megvan a párnája.
Franciaországban franciául beszélsz, világos? Az istenit!
Nem szégyelled magad?
Tizenhat évesen én már... tudod mi voltam? Családfenntartó!
Hihetetlen! A franciáknál is így szokás, nem?
Az agyam eldobom.
- Polyák! - Nyitom az ajtót!
Na szép! Én kérek elnézést!
Halló!
Nyitva, tessék csak!
Menjünk már, papa!
- Menjen csak! Hát akkor... - Köszönöm.
- Sok szerencsét! - Köszönöm. - Találja meg a kutyát! - Úgy legyen.
Minden jót!
Mindent elkövetünk.
Meg fogjuk találni.
Már máskor is szökött el?
Az is lehet, hogy pár nap múlva hazamegy.
Egy szóval... elveszett a kutya.
lgen...
- Értem én. Meg volt kötve? - Van esetleg képe róla?
Persze, hogy pórázon kell!
Különben mit csodálkozik rajta, hogy megszökik?
Hiába hívja vissza, ha nem hallgat magára!
Köszönöm.
Na jól van, meglátom, mit tehetek.
Jaj, de aranyos!
Mennyi ideje tűnt el?
- Egy hete. - Jean-Louis!
Keverék.
Helyes képe van.
Pont olyan, mint az enyém.
Mint az enyém volt.
Csak hát hülye voltam.
Meztelen csiga volt a pincémben...
Szegénykém, lement, megette...
Elvesztettem.
Na igen, nem lesz könnyű megtalálni.
Mi általában csak... egy hétig őrizzük őket.
Máskor is megszökött már?.
Csipje van?
- Nincs. - Pedig az kell. Oltva van? - lgen.
És csipje nincs?
Be kell ültetni azt a csipet.
Vagy húsz kutya van itt, aminek se oltása, se csipje.
Meg kell csináltatni, nem is drága!
- Jean-Louis, várj már! - Semmit sem tehetek. - Jean-Louis!
Hogy hívják a kutyáját?
- A kutyámat? - lgen.
Kutyámnak.
Mi az, hogy kutyámnak hívják?
Csak van neve! A ''kutyám'' az nem név!
Megtaláljuk a kutyáját. Jó?
Jean-Louis! Ugye, megtaláljuk?
Meglátom, mit tehetek.
Megtaláljuk.
Az ember itt megkeményíti a szívét.
Nem az a maga kutyája?
Szegényt kihajították.
Ezt meg meg akarták fojtani.
Odakötötték egy bójához egy tó kellős közepén.
Majdnem el is pusztult...
Elsüllyedt volna, mint egy nagy kő!
Nézze csak! Nézze, milyen aranyos!
Labrador. A gyerekeket nagyon szereti. A babákat is.
Na, ezt nemjavaslom.
Fogd be a szád, kushadj!
Mind kutyát akar, először mindnek kell.
Bumm bele, megveszik a kutyát.
Aztán mit csinálnak vele? Megveszik felelőtlenül,
vagy ajándékba a gyereknek, de bassza meg, ez nemjáték!
A kutya az nemjáték! Az emberek szarnak mindenre!
Milyen rohadt világban élünk?
Aztán meg mi szívunk velük!
Milyen humánus világ! Végeztem az emberekkel! Végeztünk!
Hát megkerültél...
Majd én vigyázok rád!
Jól van... Jaj, te gazfickó!
Jó estét!
Jeanne!
- Legközelebb ön jön hozzánk! - Mindenképpen!
- Jó éjt! - Jó éjszakát!
Na, gyere már!
Befelé!
Mit keresel itt, ilyen későn?
lde zarándokoltam.
Ez is megvolt. Hát, ég veled!
Többé ne gyere ide!
Ha netán ezértjöttél, neked adom.
François-t is szélnek ereszted.
lgen?
Önnél vannak Charles cuccai?
lgen. De miért?
Hozza le őket!
Pont most?
Randim van, és még nincs kész a hajam, meg a körmöm.
Lent van a kutyával.
Megtalálta...
Nem lett baja?
Ne menj el!
Ez minden.
És egy selyemsál.
Azt én adom.
Laurence-szal járok,
de még mindig nem akar babát.
Fáradt vagyok.
Nem hagyhatom így magára.
Velem tölti az estét.
Köszönöm.
Hogy' jutott idáig?
Én... sosem gondoltam a holnapra.
A felesége megcsalta?
Sokszor.
Én mégis úgy szerettem!
Maga megcsalta?
Nem, soha.
Csak...
Csak néhányszor?.
Miért nem próbált új életet kezdeni?
Mire gondolsz?
Az asszonyommal.
Jeanne-nal?
Szeretem őt.
Hát akkor?.
Csak... túl gyorsan megvénültem.
Köszönöm.
Köszöni?
Ugyan mit?
Marseille-be? Miért pont oda?
Mert ott születtem,
ott is fogom végezni.
Többet nem látom?
Ó, dehogynem!
Ha meglesz a baba.
Milyen lesz ezután az élete?
Még csak a felénél járok.
Minek a felénél?
A... Moby Dick felénél.
Milyen szép ember...
Charles!
Uram, kérem, kutya ide nemjöhet be. Köszönöm.
És ha, teszem azt, vak volnék?
Ugyan...
Hagyd, Raymond! lsmerem az urat!
- Bízd csak rám! - Kérlek!
Szereted?
Maga nem az apja.
Én nem voltam apa.
Te szerencsés vagy.
Gondolja?
Nem az enyém a gyerek.
Semmi közöm hozzá.
Férfiként fogsz viselkedni.
Szálljon már le rólam, a francba!
Hagyjon engem békén!
Köszönöm.
Jó napot! Jegyeket, bérleteket!
Jó napot! Szabad?
Köszönöm.
Ez keverék kutya, ugye?
Briard és foxi keverék?
Ne stírölj, te gazember!
Micsoda szemek...
Azt hinné, hűséges, de téved!
Nekem is volt.
Egy nap lelépett, aztjó napot!
Ő nem olyan.
Féltékeny lett. Tapadt rám, mint a pióca.
Szaglászott utánam.
Úgy szeretett...
A férjem elhagyott...
...a hülye korcs miatt.
Mindent felemésztett.
Az egész életemet.
Jó napot!
Menetjegyeket kérek!
Köszönöm!
Jó napot! Köszönöm.
Köszönöm.
A kutyára szájkosarat kellene tenni.
Ezúttal szemet hunyunk. Köszönöm, uram.
Te, ezt még nem is meséltem!
Az úr kutyájáról jut eszembe.
A múlt héten, azon a helyen, ahol most az úr ül...
Tudod, hogy délben mindig kijövök ebédszünetre...
Na szóval, ott egy nő ült, az arcára volt írva, hogy tiszta ideg.
És... bámult, le se vette rólam a szemét,
csak bámult bele a képembe, folyton.
Aztán egy idő után, nyilván szörnyen kínos volt,
úgyhogy... megkérdeztem, miért néz.
Mire ő: ''Bocsánat uram, tudom, hogy bámulom,
de úgy... hasonlít a kutyámra!
Most mondd meg! Remek...
Jól esett.
És folytatta: ''Hadd magyarázzam meg!
A kutyám...'67. március 1-én született.
'67 március 1. a születésnapom.
Esküszöm, odahajolt hozzám, és itt megérintett.
Úgy kábé két hete van ott egy dudor.
Nézd csak meg!
Nyugi, blöki! Csak vicc volt.
Bocsánat, uram!
Jöjjön! Siessen!
Már itt a barátja!
Felállította a táblát.
Ott van! Ott ül.
Battistin!
A kis kukta!
Ezer éve volt. Hogy van?
Hát te? Jól vagy?
lgyekszik az ember.
Két kutyám lett oda.
Már nem tartok.
Meg két feleségem is.
Már azt sem tartok.
És... az ön neje?
Még mindig olyan szép?
Már csak ő van nekem.
Hé! Kész csoda, hogy így összefutottunk!
Én már Cergy Pontoise-ban lakom.
Nemjárok már Párizsba.
Kizárólag dialízisre.
Mondja meg! Hallom, hogy Gautier kapitány vízbe fulladt.
- Bizony. - A szentségit...
Majd eldobtam magam.
Megfulladni egy medencében!
Hülye halál egy tengerésznek!
Utcára kerültem, Battistin.
Hát igen, ugye...
Az élet! Senkinek sem könnyű!
A dialízis sem leányálom. Bizony!
Ez az állandó utazás.
- Battistin! - Hátjó...
Nekem már nincs hova mennem.
Egyedül vagyok.
Hát, öregem, elment azt idő.
Mennem kell a kezelésre. Ja, tényleg,
ha látja Wirth hadnagyot, üdvözlöm, jó?
Wirth?
Már rég meghalt!
Tényleg? Meghalt?
De miért nem keresi meg Pasát? Ennyivel tartozik önnek!
- Pasát? - lgen.
Miért, hol van?
Hát, kérdezze a központban!
Ők mindent tudnak.
Hátjó, horgonyt fel, vitorlát bonts!
Tényleg, hogy is hívják a kutyáját?
Hé! Matróz! Vigyázz az öregre!
Viszlát!
- Na, nem kell? - Majd még jövök érte! - Jó, akkor elteszem. Csáó!
Elnézést, megfeledkeztem önről.
Eichholzer parancsnokhoz?
Őt... ott találja.
Csak, ha lehet, fogja rövidre,
és ne zaklassa fel! Kezelésre viszem.
Köszönöm.
Parancsnok!
Én vagyok az, Charles.
Charles...
Visszahozta a szivaromat?
ltt a tengerészetnél mindent ellopnak.
Köztünk szólva, biztosra vettem, hogy visszajön.
Nem árulná el nekem, hogy merre járt?
Megmentette a fiamat!
Alig öt perce járt itt, képzelje.
Épp csak elkerülték egymást.
Ezen maga nevet?
Rajta kapom, inflagranti, és még szemtelenkedik velem!
Meséljen!
Hogy alakult az élete, Charles?
Még mindig François nejével van?
Nem, Jeanne újra férjhez megy.
Ennél jobbat nem is tehetne.
És ön? Maga mihez kezd?
Én mindent elvesztettem.
Utcára kerültem.
Csak a kutyám törődik velem.
Hogy' mondja, kérem?
A kutyám, ő még szeret.
Ő még... kitart.
Fel sem fogja, milyen mázlista, hogy semmi dolga sincs, öregem.
Már ha van miből, persze.
Anélkül nem megy. Ez igaz.
Az anyagiak...
Az élet...
Arról nem tudok semmit.
De meghalni...
...még megtanulhatok.
Talán.
''Hat óra tájban az egész földre sötétség borult,
egészen kilenc óráig.
Kilenc órakor...
...Jézus hangosan felkiáltott:
Ez annyitjelent: lstenem, lstenem, miért hagytál el?
Jézus hangosan felkiáltott,
és kilehelte lelkét.
A templom függönye ekkor kettéhasadt felülről egészen az aljáig.
Amikor a százados, aki ott állt,
látta, hogyan lehelte ki lelkét,
kijelentette: Ez az ember valóban az lsten fia volt.''
Ámen!
Sürgősen el kell utaznom üzleti ügyben.
lgen. Nagyszerű!
Tehát egy... kutyáról volna szó.
Nincs ellene kifogása?
Jó. Remek. Örülök.
Hány órakor ugorhatnék be önhöz holnap?
Mondjuk... délben?
Rendben.
Ott leszek. Viszlát!
Jó napot!
Akkor önnel beszéltem telefonon?
lgen, hölgyem.
Jöjjön, beljebb! A férjem majd intézkedik.
Achab!
Miért nem viszi magával a kutyát?
Talán megunta?
Nem kell betojni, kisöreg, jól van, csak nyugi, nyugi!
Nem fogunk megenni!
lnkább te kapsz enni.
Most nézze meg! Hihetetlen!
Elég legyen már!
lsmerem a fajtádat, nem kell a műbalhé!
lszonyatos egy fajta, nincs egyetlen perc nyugtuk sem!
Vigyázz magadra! Most nézze meg! És mindent megrágnak!
Az ágyat, a cipőt, a... fogantyúkat, mindent!
Hé, maga ott! Hol írjam alá?
De nem írok ám alá bármit, most szólok. Nem írok alá bármit.
Milyen pajkos kutya!
Mitjelent az, hogy következésképpen?
Végre, a sok tunya dög után.
lgaza van, de még mennyire!
ltt nagy kutyák is vannak?
ltt... minden van.
Pórázon persze.
Muszáj... Nincs mit tenni. A kanok elvesztik a fejüket.
Még én is.
lgaz, én nem ugatok.
Vagyis csak ritkán.
Ha tudná, mi mindent hagynak itt!
Kígyót, madarat, macskát, kutyát...
Még rókánk is van. Bizony.
- Voltaire. ldehozom. - Nem kell, maradj, hagyd csak!
Voltaire tojik a világra! Nézze meg! Micsoda barom!
- Összeverekednek? - Ugyan, szó sincs róla!
Letojják egymást, mint az emberek.
Pontosan úgy, mint az emberek.
Kimehetnek?
Hát persze! ltt minden állat otthon van.
Amelyik ki akar menni, ne aggódjon, az tudatja.
Na persze, szeretetben sincs hiány.
Szeretjük őket, nagyon is.
És ez az út hosszú lesz? Sokáig tart?
- Egy ideig. - Egy ideig?
Először velem fog aludni.
Az megnyugtatja.
Aztán csinál, amit akar.
És...
- ...hogy kíván fizetni? - Na igen...
Értem.
Ez esetben, ez rövidke út lesz.
- Egy röpke kis utazás! - Menj már! Elég!
Ennyi megfelel.
- Papa! - Na? - Gyere egy kicsit!
lgen, megyek.
Na, hol írjam alá?
Hol? ltt? Hol? És mit írok alá?
ltt írjam? Jól van.
Egy autogram, na...
A rend őre!
A rend őrei!
Megkaphatnám a tollamat?
- Pardon! - Add vissza! - Tudja, rend a lelke mindennek!
Mindennek. Maguk minden lelkének az őrei.
Gondolta volna?
Minden jót!
Addig egyenek, amíg meleg a leves.
Vegyenek, egyesével!
Tudod, miért lettem klosár?.
Voltam én mártaxisofőr,
csapos, úszómester, krupié...
Most meg klosár lettem.
Az adó.
Az adóhatóság vitt el mindent!
Mindent lenyúltak.
A kocsimat, a lányomat, a bútort.
Még a kutyámat is elvették.
De a gerincemet megtartottam.
Mindig egyenes voltam. Sosem loptam.
Hát ez meg honnan van?
Ja, ez az enyém.
- Hogy kié? - Az enyém. - A tied?
Honnan újítottad?
Sehonnan, ez már régi darab.
Nem, nem, nem, nem...
- Ó, pardon! - Menj már, öregem!
Bocsánat!
Jól van, nem kell majrézni... Foglalok neked helyet!
Én bátor kiskutyám!
Charles!
Ha egyszer dohány kell,
kell egy verda,
vagy egy jó kégli,
csak hívj fel!
Nem hiszem el!
Nézd azt a fickót! Emlékszem a pofájára.
Ez rakott lapátra még Toulonban.
- Az építkezésen? - Ott hát! - Ez a darus történet, a darus baleset?
- A mindenit! - Nekem Larochelle-t mondtál, nem Toulont!
Dehogyis! Persze, hogy Toulon! Nem vagy tök hülye.
- Hát, én beverem a képét... - Csak nyugalom! Még megárt a szívének!
- Állj már le! Lehet, hogy nem is ő az. - Nem vagy magadnál! Tiszta hülye vagy!
Kész van? Adja át a helyét!
Már itt sem vagyok.
Na szevasz!
- Viszlát, haver! - Szevasz, öregem!
Rue des Pyrénées 33.
33.
- Viszlát legközelebb! - Viszlát, hölgyem!
És hopp...
Volt, és nincs...
Így megfelel?
Megfelel, sőt... nagyon is.
Mit csináljak magával legközelebb?
Tiltsam ki a kutyát a buszból?
Vagy ne nézzek oda?
Jó...
Hé!
Jól van?
Jól van.
Na igen, tudja...
Egyedül nem boldogulok.
Az enyém?
De ez... túl sok.
Köszönöm.
Esik.
Pardon!
Adj pacsit!
Pitizz!
Mocsok!
Gyere ide, kiskutya, gyere!
Jaj, de okos vagy!
Kutyus!
Menj! Menj el innen, hagyj békén! Menj el! Ne!
Na, kérsz még egyet?
Mindet neked adjam?
Még egyet?
Van még egy nálam.
Mama!
Na, tetszik a kiskutyám?
Miért, nem látszik?
És mondd, hogy szereted?
Mint egy kutyát.
Olyan aranyos.
Akkor neked adom.
Mondd, hogy ez most komoly, tényleg tutira komoly!
Komoly.
De, ha tényleg neked adom,
megígéred, hogy sosem válsz meg tőle?
lgen, megígérem, de akkorte miért akarsz megválni tőle?
Mert öreg vagyok.
Akkor a bácsi meg fog halni?
Úgy bizony.
- Már a tiéd. - Tényleg?
Tényleg.
Mama, ő az én kutyám, a bácsi nekem adta!
Vigye a kutyáját!
De mama, ez már az én kutyám! Nem!
Akarom ezt a kutyát, igenis akarom!
Tudod, hogy nem lehet, nekem erre nincs időm.
De igenis van!
- Nem, nincsen, kicsim. - De! De!
Csúnya vagy!
Miért csinálja ezt?
Miért válik meg tőle?
Mert nem bírom tovább.
Mit?
Az életet.
lmádom ezt a kutyát!
Nem teheti ezt egy gyerekkel.
Na, menjünk!
lndulunk, kicsim!
Felülsz a körhintára.
Siessünk!
Bocs, öregem, nem zavarlak?
Monsignor Charles!
Hogy vagy, blöki?
Kösz, hogy hívott, mielőtt elmegy.
Jól van?
lgen.
Azért akartam látni, mert hoztam önnek valamit.
Tessék! Az ingyenkonyhás nő hozta el.
Mikor indul a vonata?
Tíz perc múlva.
Befejezte a Moby Dicket?
Be.
Jól van, Monsignor Charles?
Jól.
Jó bőrben van.
Nem hiányzik neki az otthon?
Nem.
Képzelje, most már mindketten akarják a gyereket.
Ez a maga érdeme.
Köszönöm, amit értem tett.
Nem felejtem el.
Mennem kell.
Vigyázzon magára!
Szia, te!
Na jó, akkor kezdjük az egészet elölről!
Melyik vonattal menne? A nyolcassal vagy a hármassal?
Tessék?
Melyik vonattal akar menni, a nyolcassal vagy a 3 óraival?
Nem a nyolc órai nemjó, sok a bőröndöm, az korán van.
Hadd gondoljam át! Nem, akkor inkább kedden mennék. lgen, kedden.
Azt mondja, hogy kedden, sajnálom, de akkor más a menetrend.
Ha kedd, akkor Lyonban megállok.
Tehát... kedden. Átszállással vagy közvetlenül?
Apámhoz is el kell mennem!
Basszus! Hacsak a férjem haza nem ér időben.
Uram!
Nem értem hölgyem! lde beszéljen, hogy halljam!
Uram, jöjjön át ide, kinyitom ezt a kasszát is.
Nem, nem semmi, csak a férjemen gondolkozom.
Egy pillanat! Akkor a férjének is kell helyjegy?
Tájékoztatjuk kedves utasainkat,
hogy a 623-as számú Bordeaux-ba tartó TGV öt perc múlva indul...
Tessék! ltt egy brosúra, a menetrend.
Ebből nyugodtan tájékozódhat.
Köszönöm.
Következő!
- Parancsoljon! - Jó napot!
Csak oda lesz... Egyet kérek Colmarba.
Reggel, délben, este?
Minél korábban, ha lehet!
Tűnés! Menj el!
Menj el!
Takarodj!
Menj már!
Menj!
Kiskutyám!
Gyere! Gyere!
Gyere már!
Na, gyere!
Bocsáss meg!
Ne haragudj!
Sajnálom...
Bocsáss meg!
Okos vagy.
Az én kutyám!
lgen! lgen...
Forgalmazza a Pezo-Film Kft.